![](https://doctor.co.ua/wp-content/uploads/2020/03/10647.jpg)
Хробак ришта, Дракункулез, Гвінейський хробак
Паразитичний черв’як ришта відноситься до одних з найбільш непривабливих типів гельмінтів. Багато хто не може дивитися на нього без відрази навіть на картинках, не кажучи вже про прямому контакті з живим глистом. При сучасному розвитку туризму заразитися риштой може будь-яка людина незалежно від місця проживання.
Опис і класифікація
Ришта — це найдовший тканинної черв’як, який у статевозрілої стадії розвитку локалізується в області підшкірної клітковини ніг, рідше живота. Паразит є збудником у людини інфекційного захворювання дракункулез.
Латинська назва рішти медичної паразитології зазначено як dracunculus medinensis. У відповідності з класифікацією хробак відноситься до великого загону Spirurida, подотряду Camallanata і окремого сімейства Dracunculidae. В біології паразити цього класу відносяться до нематод або власне круглим черв’якам. З епідеміології збудники дракункулеза входять в список биогельминтов, тобто вони не можуть розвиватися без проміжного хазяїна.
Ще недавно риштой можна було заразитися у багатьох колишніх містах СНД і в жарких країнах. Зараз завдяки злагодженій роботі лікарів та епідеміологів ризик інфікування знизився до мінімального. Несприятливими за дракункулезу поки залишаються:
- Іран;
- Пакистан;
- Америка (Південна);
- Китай;
- Індія;
- Аравійський півострів;
- Африка.
Поширенню рішти сприяє низький рівень життя в цих країнах і легкий спосіб зараження. Найчастіше інфекція вражає людей, які використовують для пиття сиру воду із забруднених водойм. Також осередки дракункулеза часто реєструють у землеробів, які удобрюють землю людськими випорожненнями.
Важливо!
Перед туристичною поїздкою в зарубіжні країни слід ближче ознайомитися з їх епідеміологічною обстановкою по гельмінтози та вивчити шляхи передачі окремих паразитарних захворювань. Щеплень від дракункулеза, як і від інших гельмінтозів цього типу, не існує.
Будьте обережні
За статистикою більше 1 мільярда людей заражена паразитами. Ви можете навіть не підозрювати, що стали жертвою паразитів.
Визначити наявність паразитів в організмі легко з одного симптому — неприємного запаху з рота. Запитайте близьких, пахне у вас з рота вранці (до того, як почистіть зуби). Якщо так, то з імовірністю 99% ви заражені паразитами.
Зараження паразитами призводить до неврозів, швидкої стомлюваності, різкими перепадами настроями, подальшим починаються і більш серйозні захворювання.
У чоловіків паразити викликають: простатит, імпотенцію, аденому, цистит, пісок, камені в нирках і сечовому міхурі.
У жінок: болі і запалення яєчників. Розвиваються фіброма, міома, фіброзно-кістозна мастопатія, запалення наднирників, сечового міхура і нирок. А так само серцеві і ракові захворювання.
Одразу хочемо попередити, що не потрібно бігти в аптеку і скуповувати дорогі ліки, які, за словами фармацевтів, витравлять всіх паразитів. Більшість ліків вкрай неефективні, крім того вони завдають величезної шкоди організму.
Що ж робити? Для початку радимо почитати статтю з головного інституту паразитології Російської Федерації. У даній статті розкривається метод, за допомогою якого можна почистити свій організм від паразитів без шкоди для організму. Читати статтю >>>
Морфологія та характеристика
Самки і самці паразитів істотно відрізняються за зовнішнім виглядом. За фото рішти можна відразу визначити статеву приналежність черв’яків. Чоловічі особини дуже маленькі і в довжину досягають максимум 30 мм, ширина їх не більше 0,4 мм Задня хвостова частина самця різко загнута всередину до черевця. На ній розташовано 10 пар сосочків, 4 перед клоакою і 6 позаду неї. Також в хвості визначаються 2 спікули розміром близько 0,70 мм і характерний рульок.
Анатомія рішти самки пов’язана з її переважним патогенним впливом. Вона має розміри до 130 см в довжину і до 1,7 мм в ширину. На передньому кінці у гельмінта розташована кутикула з чотирма сосочками. Ротовий отвір трикутне, що переходить в короткий стравохід, а потім у кишечник, який закінчується анальним отвором у хвостовій частині хробака. Там же у самки знаходиться шиповидный придаток. В середині порожнини тіла розташовані дві паралельні матки. Також у самок є яйцепроводи і яєчники.
До моменту дозрівання, у паразита змінюється будова, він стає схожий на довгу білу нитку і у нього атрофуються маточне і кишкова отвори. Тіло повністю заповнюється яйцями рішти, які правильніше називати живими личинками. Зародки виходять назовні через передній кінець ротової шляхом розриву матки, що викликає в подальшу загибель самки. Ришта – живородний паразит, личинки глиста при появі на світ мають нитевидную форму, в довжину досягають 0,75 мм
На замітку!
Зовнішній вид рішти унікальний, у паразитології більше немає тканинних паразитів з подібним будовою. Довга матка дорослої самки вміщує до 3 млн. личинок одночасно.
Життєвий цикл рішти та шляхи зараження
Черв’як може паразитувати як у людей, так і деяких видів тварин (собаки, лисиці, коти та інші), які є остаточними господарями паразита і рознощиками інфекції. Личинки рішти спочатку потрапляють у воду з брудних рук і ніг людей і тварин. Далі зародки проникають в циклопів і живуть в їх тілі, проходячи всі основні стадії розвитку. Цей період триває 2 тижні.
Інвазійна стадія рішти для людини міститься саме в циклопах. Зародки хробака, що не потрапили в тіло рачка, не небезпечні і є рабдитовидными (непатогенними). Люди хворіють дракункулезом при проковтуванні інфікованого циклопа. Іншого шляху зараження не існує. Подальший цикл розвитку рішти протікає в організмі остаточного господаря:
- у шлунку або кишечнику тіло рачка розчиняється під дією кислоти, а зародок глиста залишається неушкодженим;
- ришта проникає в область заочеревинного простору шляхом впровадження в м’язову і сполучну тканину травного тракту;
- далі зародки потрапляють в лімфатичні протоки;
- через лімфу глисти добираються до підшкірної клітковини;
- остаточним місцем паразитування рішти є нижні кінцівки або рідше поперек, а також низ живота.
Приблизно через 90 днів після зараження черв’яки запліднюються. Далі основну роль у продовженні роду грає самка, самець гине відразу після спарювання і всихає в тканинах.
Перш ніж самка гельмінта народить личинок, вона повинна досягти фінальної стадії розвитку. Це відбувається приблизно через рік після інфікування. За цей час тіло паразита максимально подовжується і наповнюється зародками. Потім хробак починає головкою просуватися до нижніх кінцівках і виділяти фермент, що руйнує шкірні покриви. У місці майбутнього прориву утворюється характерне випинання у вигляді свища. Через нього ришта висовує головку, в неї матка розривається і назовні виливається величезна кількість личинок. Після цього самка гине. У воді зародки зберігаються живими до 6 днів.
Важливо!
Дорослий черв’як може жити в організмі людини до 1,5 років. При недопущення потрапляння в ротову порожнину інфікованих циклопів, схема циклу розвитку рішти переривається самостійно.
Симптоми зараження і прогноз
Ришта викликає небезпечне захворювання дракункулез, яке може мати як прихований перебіг, так і яскраво-виражене. Рівень патогенного впливу цих паразитів на організм людини залежить від загального стану імунної системи, віку пацієнта та наявності у нього вогнищ хронічної інфекції. Клінічна картина розвивається відразу після інфікування хробаками, а в період дозрівання личинок.
Пацієнти відзначають появу:
- алергічних висипів;
- свербежу;
- нудоти;
- блювоти;
- задишки;
- лихоманки;
- болю в суглобах ніг.
У момент розриву шкірних покривів і виходу зародків назовні хворі відчувають пекучий біль і бажання опустити кінцівку у воду. Це часто призводить до інфікування водойм і продовження циклу розвитку паразитів. Подальший прогноз хвороби залежить від стану імунної системи.
Якщо самка загинула до народження потомства, захворювання може не супроводжуватися клінічними проявами. При одиничному паразитуванні рішти і своєчасному лікуванні також настає повне одужання без наслідків. Якщо глистів в організмі багато або у людини слабкий імунітет, може розвинутися абсцес тканин з утворенням свищів, виразок і гнійних бульбашок. Це призводить до вторинної інфекції, гнійних артритів і нерідко закінчується сепсисом. Запалення може бути викликане також розкладанням загиблого тіла хробака під шкірою. Основні симптоми приєднання бактеріальної інфекції – це лихоманка до високих цифр і різке почервоніння шкіри в місці виходу паразита.
Важливо!
При відсутності спеціалізованої допомоги, дракункулез може ускладнитися зараженням крові, правець та ураженням суглобів, що може надовго позбавити людину працездатності.
Діагностика
Основним методом виявлення дракункулеза є виявлення рішти під шкірою людини. В області гомілок і стоп можна промацати і розглянути дорослого паразита. Він схожий на взбугренную відня, але на дотик набагато твердіше, приблизно як білизняний шнур. Особливу роль у діагностиці відіграє збір анамнезу і зв’язок хвороби з недавнім вживанням людиною брудної води, особливо під час відвідування жарких країн.
На стадії народження личинок поставити діагноз можна шляхом виявлення головки рішти в ранової поверхні. На рентгені кінцівок пацієнта, фахівці часто бачать померлих самок цих круглих черв’яків. Лабораторна діагностика паразитів полягає у виявленні підвищення рівня еозинофілів і проведення внутрішньошкірної проби.
Лікування і профілактика
Позбутися від рішти найлегше, коли паразит ще не оплодотворился, але в цей час симптоматика зазвичай відсутня. Тому основна терапія починається вже на стадії дозрівання самки і її локалізації в нижніх кінцівках людини.
Основним етапом лікування є видалення листків з підшкірної клітковини. Для цього його спочатку паралізують антигельмінтними препаратами і потім витягують, намотуючи на валик або дерев’яну паличку. При відчутті опору, процедуру призупиняють на добу, попередньо зафіксувавши кінець рішти, і потім продовжують на наступний день. Ефективними антигельмінтними засобами проти цих паразитів у людини є:
- Вермокс;
- Пірантел;
- Декарис;
- Немозол;
- Альбендазол.
Препарати призначають індивідуальним курсом і дозуванням. Просто вбити гельмінта і залишити його під шкірою людини загрожує розвитком абсцесу, тому самостійно приймати ліки не можна.
Якщо в тканинах почалося запалення, викликане риштой, медичну допомогу доповнюють застосуванням антибіотиків (Ципрофлоксацин, Цефтріаксон, Цефазолін). Місцево на рани накладають антисептики і антибактеріальні мазі. Також показано призначення симптоматичного лікування і подальшої антігельмінтной профілактики.
При розвитку реактивного артриту застосовують специфічні системні препарати.
Важливо!
Для попередження інвазії необхідно вживати тільки чисту або кип’ячену воду для пиття. Особливо обережними потрібно бути в поїздках за кордон з дітьми, які часто ковтають воду при купанні.