![](https://doctor.co.ua/wp-content/uploads/2020/03/10647.jpg)
Лікування плевритів
Вибір антибіотика при синпневмоническом плевриті проводять так само, як і при важкої пневмонії, можлива корекція за даними дослідження ексудату.
Плевральна пункція важлива для діагностики, внутриплевраль-ве введення антибиотиков’недоцільно, оскільки воно не впливає на перебіг плевриту, а системні антибіотики добре проникають в порожнину плеври. При невеликому накопиченні ексудату і доброму ефекті антибактеріальної терапії достатньо 1-2 пункцій.
Дренування плевральної порожнини необхідно тільки при симптомах здавлення легені і при швидкому накопиченні ексудату після 1-2 повторних пункцій; припинення ексудації і стійка нормалізація температури тіла дозволяють видалити дренаж.
При метапневмоническом плевриті дренування не показано, не потрібно і заміна антибіотика, при зниженні лейкоцитозу можливий перехід на перорштьный препарат (ступінчастий метод).
Призначення НПЗП (ацетилсаліцилова кислота, ібупрофен і ін) або ГК (преднізолон перорально 1 мг/кг/добу на 2-4 дні) прискорює зниження температури тіла.
Введення в плевральну порожнину протеаз при масивному відкладення фібрину і спайковому процесі поки не отримало розповсюдження із-за можливості пневмотораксу (фібринолізин) і пірогенних реакцій (стрептокіназа). Розсмоктування фібрину сприяє ЛФК.
Лікування ненапруженого пиопневмоторакса консервативне, за наявності клапанного механізму або накопиченні рідини показаний дренаж з підводним клапаном (по Бюлау), а при його неефективності — з активною аспірацією (початковий тиск 5-10 зм вод. ст., потім — в залежності від розправлення легені).