![](https://doctor.co.ua/wp-content/uploads/2020/06/rak-ya-chnik-v-u-zh-nok-yak-proyavlyat-sya-yakiy-prognoz-1.jpg)
Рак яєчників у жінок – як проявляться і який прогноз
Жіночі статеві залози влаштовані дуже складно, і не дивно, що вони є досить вразливою частиною статевої системи.
За статистикою, рак яєчників у жінок займає третє місце по частоті серед онкологічних хвороб репродуктивних органів і перше – по смертності. Ризик захворіти серед прекрасної статі становить 1:71, тобто він вкрай високий.
Причини і групи ризику
Точні причини виникнення злоякісних новоутворень яєчників не встановлені. Але є ряд факторів, які підвищують ймовірність захворіти.
Так, відомо, що грає роль спадкова схильність, а також особливості ведення статевого життя у дорослих жінок. Наприклад, встановлено, що ризик хвороби вище у жінок, які пізно народили першу дитину, не годували грудьми, безконтрольно приймали оральні контрацептиви.
Фахівці виділяють такі групи ризику, у яких онкологічні хвороби виникають найчастіше:
- жінки з несприятливим гінекологічним анамнезом (викидні, аборти, ЗПСШ, безладне статеве життя);
- мають захворювання яєчників, кісти, доброякісні пухлини, запальні процеси. Вони найчастіше не помічають перших ознак раку яєчників і звертаються до лікаря дуже пізно;
- мають гормональні порушення;
- жінки і дівчата з нестабільним менструальним циклом, раннім або пізнім початком менструацій, раннім або пізнім настанням менопаузи;
- молоді матері, які мають проблеми з грудним вигодовуванням;
- хворі на артеріальну гіпертензію, цукровий діабет або ожиріння;
- дами старше 60 років;
- жінки, які мають шкідливі звички.
Симптоми і стадії
![](https://doctor.co.ua/wp-content/uploads/2020/06/rak-ya-chnik-v-u-zh-nok-yak-proyavlyat-sya-yakiy-prognoz-2.png)
Перші ознаки раку яєчників у жінок неспецифічні. Це можуть бути порушення менструального циклу, біль під час місячних, незрозумілий дискомфорт, загальне нездужання. Найчастіше, такі прояви не змушують дівчину звернутися до лікаря.
На більш пізніх стадіях з’являються наступні ознаки:
- болі внизу живота;
- порушення менструального циклу і зачаття;
- часте сечовипускання і біль, що нагадують симптоми циститу у жінок;
- набряки на ногах;
- закрепи, проноси, порушення травлення;
- зміна розмірів живота – асиметричне на ранніх стадіях і симетричне на пізніх через асциту;
- загальна слабкість, виснаження.
Симптоми змінюються в залежності від стадії процесу:
Стадія | Критерій | Симптоми |
1 стадія | Вражені один або обидва яєчники, але пухлина не виходить за їх межі. Можливо пошкодження капсули і поява пухлинних клітин в очеревинної рідини | Порушення менструального циклу, безпліддя, болі в животі |
2 стадія | Ураження органів малого тазу (статеві органи, сечовий міхур, тонка кишка), лімфовузли залишаються незмінними | Порушення сечовипускання і дефекації, дискомфорт під час статевого акту, збільшення розмірів живота, аменорея (рак може бути помилково прийнятий за вагітність) |
3 стадія | Поразка малого тазу, можливий вихід за межі анатомічної ділянки, уражені лімфовузли в малому і великому тазу, черевної порожнини, очеревина | Загальна слабкість, кровотечі із статевих органів, асцит, болі в животі, порушення травлення, зниження імунітету, загострення хронічних захворювань, виражений асцит |
4 стадія | Є метастази за межами таза (черевна або грудна порожнина, кінцівки), при цьому розмір вихідного новоутворення може бути будь-яким | Залежать від локалізації метастазів. З боку репродуктивної системи може спостерігатися вкрай змазана картина. |
Лікування
Лікування захворювання залежить від його стадії. Воно завжди передбачає комплексний підхід – комбінацію препаратів, променевих методів і оперативного втручання.
Крім того, жінці потрібно дотримуватися режиму, особливо в частині статевої гігієни. У деяких випадках після лікування потрібен регулярний прийом препаратів.
Діагноз не знімається довічно, оскільки завжди є небезпека повторного появи раку, і для його запобігання необхідна регулярна диспансеризація.
Хіміотерапія
Мета призначення хіміотерапії при раку яєчників – запобігання метастазів, зменшення розмірів пухлини, її профілактика поширення. Це дозволяє істотно скоротити обсяг операції, на ранніх стадіях – обійтися без видалення органу.
Інша мета – профілактика рецидивів після операції, підвищення її ефективності.
Препарати призначаються курсами (циклами), їх кількість залежить від розміру пухлини і ефективності кожного попереднього лікувального впливу. Дозування і тривалість кожного циклу лікування раку яєчників підбирається індивідуально. Ефективна хіміотерапія на всіх стадіях розвитку захворювання.
Найбільш часто використовувані препарати:
- Цитостатики (препарати, що порушують поділ клітин, мають сильні побічні ефекти):
- Циклофосфомид;
- Капецитобин;
- Ифосфамид;
- Мелфалан;
- Таргетні препарати (нове покоління цитостатиків, що діє переважно на пухлинні клітини):
- Бевацізумаб;
- Пазопаниб;
- Олапариб;
- Гормональні засоби ефективні проти рецидивів і гормонозалежних пухлин:
- Тамоксифен;
- Анастрозол;
- Екземестан.
Приймати ці препарати без призначення лікаря не можна.
Променева терапія
При даному виді раку вона застосовується рідко. Основне показання – пухлина, рецидивуюча після операції і не піддається хіміотерапії. Метод заснований на тому, що радіація негативно діє на активно діляться клітини, до яких відноситься і пухлина, пригнічує їх розмноження.
Серед побічних ефектів: пригнічення овогенеза (розвитку яйцеклітин), порушення статевої функції.
Як правило, променева терапія при раку жіночих статевих залоз потрібна для того, щоб забезпечити максимально довгу виживаність пацієнтки, якщо немає можливості радикально видалити пухлину.
Поєднання опромінення та хіміотерапії дозволяє знизити біль, уникнути розвитку кровотеч та інших ускладнень. Для таких пацієнток категорично протипоказана вагітність.
Операція
Це найбільш ефективний метод лікування пухлини. Обсяг операції залежить від ступеня ураження органу. Для того, щоб його визначити, використовується біопсія та УЗД. Перше обстеження дозволяє встановити наявність і тип пухлини, друге – її розмір.
Видалення уражених частин яєчника відбувається «з запасом», тобто слід усунути не тільки видиму частину пухлини, але й сусідні області, які можуть бути уражені раком.
Існує кілька різновидів операції:
- Видалення власне пухлини в межах здорових тканин. Виконується при невеликому об’ємі поразки і відсутності метастазів. Перед втручанням обов’язкова хіміотерапія. Дозволяє зберегти гормональну функцію яєчників. Вагітність після операції можлива, але пов’язана з ризиком;
- Видалення яєчника. Виконується, якщо вражена одна із залоз, при цьому розмір новоутворення не дозволяє провести операцію. Гормональна і репродуктивна функція зберігається – її виконує здоровий орган. Вагітність сполучена з ризиком, вимагає спостереження у гінеколога і онколога, але можлива;
- Видалення обох статевих залоз виконується при неможливості зберегти одну з них, коли обидва вражені великою пухлиною. Репродуктивна функція втрачається, вагітність неможлива. Необхідний довічний прийом гормональних препаратів;
- Видалення матки з придатками – якщо уражена вся статева система або більша її частина. Репродуктивна функція повністю втрачається, необхідна підтримуюча терапія протягом усього життя;
- Інші операції, якщо рак проріс органи малого тазу з створенням штучних отворів для сечовипускання і дефекації.
Прогноз
Прогноз при такому захворюванні найчастіше несприятливий. Якщо хвороба діагностована на першій стадії, є шанси успішного лікування і одужання пацієнтки, але щоб уникнути рецидивів необхідно диспансерне спостереження. Можливо збереження репродуктивної функції.
На другій стадії ймовірність одужання мала, але існує. Можливо припинення дітородної функції після операції і терапії, а також необхідність втручання на органах малого тазу. Можлива інвалідність, є ризик летального результату, рецидивів після операції.
Третя стадія практично завжди означає інвалідність і високий ризик смерті (близько 50%), рецидиви трапляються приблизно у 30% випадків. На те, скільки живуть пацієнтки, безпосередньо впливає своєчасність проведення операції.
При четвертій стадії ризик смерті найбільший (близько 80%), повне одужання неможливо, репродуктивна функція втрачається. На тривалість життя впливає паліативна терапія.