![](https://doctor.co.ua/wp-content/uploads/2020/06/shlyah-embdena-meyergofa-krebsa-1.jpg)
Шлях Ембдена-Мейергофа-Кребса
![Шлях Ембдена-Мейергофа-Кребса Шлях Ембдена-Мейергофа-Кребса](https://doctor.co.ua/wp-content/uploads/2020/06/shlyah-embdena-meyergofa-krebsa-1.jpg)
Основним джерелом енергії в клітині є глюкоза або глікоген, окислення яких може відбуватися по шляху або Ембдена – Мейергофа-Кребса, або гексомонофосфатного шунта (шлях прямого окислення або пентозяый цикл). Відгалуженнями цих шляхів є синтез і катаболізм ліпідів і білків. На думку А. Лабори (1970), між зазначеними двома шляхами окислення глюкози діє механізм регулювання зі зворотним зв’язком. Перемикання метаболізму на той чи інший шлях забезпечує клітці різні і прямо протилежні стани. Дійсно, якщо в ході розщеплення глюкози шляхом Ембдена-Мейергофа-Кребса молекули водню, пов’язані з вуглеводневим субстратом, спочатку отщепляются, дегидрируются, а потім іонізуються (електрон відокремлюється від протона), приводячи клітку в збуджений стан, то пентозном циклі, навпаки, іони водню зв’язуються в молекули (як би депонуються), забезпечуючи клітці спокій.
Шлях Ембдена-Мейергофа-Кребса активується при підвищенні енерговитрат у клітці, при здійсненні нею специфічної роботи, бо за рахунок енергії збудження електронів, що переміщаються по дихальної ланцюга, можливе утворення додаткових кількостей АТФ. На цьому шляху розпад 1 молекули глюкози дає 38 молекул АТФ – енергії, призначеної для негайного споживання. Значна частина цієї енергії використовується системами натрієвого насоса.